God afton, mina herrar. Kan jag ta era hattar?
Mina herrar?
Fast som i en björnsax.
- Leka eller betala? Jag har en tjej. - Jack Flynn?
Här har du, polarn. Köp dig en rolig stund.
Jag är Maxwell Hoover från Los Angeles-polisen.
Då får jag växel tillbaka.
Är ni kvar här? Vad kostar det här mig?
Jag har en hälsning till er. Ni behövs i Chicago.
Det är kallt i Chicago. Så jag kom hit.
- Misstänks mr Flynn för nåt brott? - Är ni hans advokat?
Nej, men jag har en bra advokat. Vad misstänks min vän för?
- Han gjorde saker i Chicago. - Jag friades från alla de åtalen.
- Kom. Ta med honom. - Ni gör ett stort misstag.
- Vart ska vi? - Till flygplatsen.
Du ska till flygplatsen, Jack.
Du måste hem till Chicago fortast möjligt.
Det är inte vägen till flygplatsen.
- Här är det. - Ja, här är det.
Vad är det här?
- Det här är Mulholland Falls, Jack. - Mulholland Falls?
Det är lite grann som Niagara Falls.
Det finns inga vattenfall i LA.
Ni får inte göra det här. Det här är Amerika.
Det här är inte Amerika, Jack. Det här är LA.
Jag trodde att vi skulle sluta med det här.
Kom, nu åker vi.
Jack?
- Han är kanske död. - Han tittar på oss.
- Jack, är du död? - Han lever.
Jack, vi har ingen organiserad brottslighet i LA.
Och vi vill inte ha nån organiserad brottslighet.
Så jag vill att du ser dig omkring och kommer ihåg det här.
För det här kommer alltid att vara din väg hem till Chicago.
Mulholland Falls.
Lee.
Ja, det vore nåt.
- Hej, Max. - Kate.
- Lili. - Vi diskuterade precis makar.
Jag letar efter en ny till Lili. Vet du nån?
Jag känner bara snutar och bovar.
Jag vet inte om jag kan rekommendera nåt av de två.
- Eddie Hall då? - Eddie Hall?
Eddie Hall... Nej. Han har varit gift fem gånger.
- Du ser vad jag menar. - Ja.
Förlåt att jag blev sen. Vi hade en olycka i bergen.
Nej, nej, Kate. Du vet att jag har två plattfötter.
- Kom. - Ursäkta oss, Lili.
- Max... jag älskar dig. - Och jag älskar dig.
- Är ni förman? - Ja.
- Vad är det här? - Vi bygger ett nytt område.
Tänker ni nånsin på de som måste bo här ute?
- Nej. - Inte jag heller.
Okej, killar, jag tar över nu.
- Inga bilder förrän jag säger till. - Visst.
- Hej, doktorn. - Jag skulle ha stannat i sängen.
- Basar du över det här arbetet? - Ja, i den här delen.
Har ni tunga maskiner som kan trycka ner nån så där?
En stor vält kanske. Fast den hade nog mosat henne.
- Hittade ni henne så här? - Ja, hon låg precis så här.
Gå dit bort och lämna er redogörelse.
Jisses, Milt. Det finns inget att hålla i.
Vänd på henne, så vi får se hur hon ser ut.
Jisses...
- Är du okej, Max? - Ja.
Gå åt sidan. Låt mig ta lite bilder.
Vilken röra.
- Kolla under hennes naglar. - Hur dog hon?
Det ser ut som om hon hoppat från ett stup.
Det finns inga stup där ute. Har nån flyttat henne?
Hon flyttades inte. Hon dog där hon hittades.
Doktorn. Såg du det här?
- Vad är det? - Det ser ut som glas.
Farväl till vapnen. Av Ernest Hemingway.
Han skriver som om han aldrig nånsin har pratat med en kvinna.
När läste du Hemingway?
Han tror att alla kvinnor vill kallas min älskling.
Och vad vill de egentligen ha?
Det de egentligen vill ha är en man som lyssnar på deras mage.
Max, dregla inte på mig.
Förlåt. Förlåt.
Max... Vad är fel?
- Berätta för mig. - Vi hittade en död tjej i The Valley.
Hon var bräckt i 30 delar.
De kunde inte ens lyfta henne.
- Vem var hon? - Ingen.
Bara en tjej.
Förlåt mig, Kate.
Åklagaren åtalar inte Kroyle.
Han yxmördar sina föräldrar och slipper gaskammaren?
Hur förhandlar man sig till det?
- Hans avtryck var överallt på yxan. - Men de åtalar inte.
- Åklagaren jobbade åt Jack Draga. - Hur blev han distriktsåklagare då?
De väljs. Vilket kräk som helst kan bli det om de får nog med röster.
Hur kan du ha en korv i munnen när du trär film i projektorn?
Varför äter du när du jobbar? Varför äter du alltid?
Det är psykologiskt, Max. Jag äter för att inte tänka på mat.
Du äter för att inte tänka på mat?
Jag vill inte lägga mig i, men din psykiater -han är tokigare än du.
Hon, Max. Det är en kvinna.
Jag får inte in fingret där!
- Prova med kuken. - Snälla Esther. -Prova den här.
- Så du går hos henne för mat? - Ja.
Jag trodde att du gick hos henne för det där andra.
Mitt humör? Allt hänger ihop, Max.
Ätandet och ilskan kommer från samma ställe. Maten lugnar mig.
- Esther, har du inget bättre för dig? - Nej, inget bättre än det här.
- Klar? - Ja, sätt på.
Vad är det här? Nåns sommarsemester?
Det är tjejen vi hittade.
Max?
Vi måste prata om distriktsåklagaren. Han är ett svin. Max...?
Coolidge, gör mig en tjänst. Stick och ät nånting.
- Gå tillbaka till ditt skrivbord. - Max, om nåt är fel...
Det är kanske bäst att prata ut och göra det öppet. Om det är så.
- Det är inte så. - Alla problem kan lösas.
Om man delar upp dem i mindre delar.
Min psykiater sa det till mig. Och man hanterar varje del för sig.
En del och sen tar man nästa. Man måste bara dela upp det.
Ellery. Gör mig den tjänsten. Gör det bara.
Hoover!
- Är ni ensam? - Ja.
- Jag behöver skydd. - Mot?
Såg ni filmen jag skickade? Vet ni vem mannen är?
Jag vet inte ens vem ni är.
Jimmy Fields. Mannen i filmen dödade henne.
- Dödade vem? - Sluta, jag hinner inte!
En gemensam vän dog, de dödade henne. Jag dör om jag inte får hjälp.
Hur vet ni att hon är död?
Annars hade hon ringt mig. Hon ringde mig alltid, alltid.
För jag var hennes bästa vän.
- Det betyder att vi inte knullade. - Vad gjorde ni? Delade sminktips?
Gör jag kommissarien nervös?
- När såg ni henne sist? - I lördags.
I Vegas.
Hon lämnade min kamera och sen skulle vi ses i LA.
- Hon och generalen skulle ut och åka. - Vilken general?
Snutar...! Låter Thomas Timms bekant?
Stick och slå upp det.
- Hur många fler filmer finns det? - Några.
- Visste hon? - Kanske.
Svara på frågan! Visste hon att ni filmade?
Nej.
Stoppa ner pistolen.
Hjälp mig! Ni är polis!
Ni skulle ju inte neka nån.
Sa hon det?
Ja.
Hon hade fel.
- Här kommer han. - Vart ska vi, Max?
Jag måste ordna nåt. Jag kommer sen.
Vi måste få fråga dig en sak.
Den döda tjejen... Det var hon i filmen, va?
- Sa Coolidge det? - Jag har varit orolig, Max.
Vad fan är du orolig för?
Vi är partners. Pågick det nåt mellan dig och den döda tjejen?
Jag vill att ni ger mig lite spelrum.
Låt mig få göra det jag måste.
- Ska ni inte vittna inför åtalsjuryn? - Skit i åtalsjuryn, Max.
Vart ska vi då?
Jag har tänkt. Varför sitter vi alltid på samma platser?
- Och varför kör du alltid, Max? - För att jag har nycklarna.
Jo, men varför har du alltid nycklarna? Allt har en orsak.
Ellery, jag skulle aldrig försöka kritisera hjärnans tankeprocesser.
- Går du kvar hos psykiatern? - Det är inget fel på henne.
- Vi vill bara veta hur länge till. - Det är inte tidsbegränsat.
Herregud!
Varför har du nycklarna, Max?
Max. Låt Ellery köra.
- Är du nöjd nu, Coolidge? - Ja.
Kör inte på lågväxeln.
- Förlåt, Max. - Därför brukar han ha nycklarna.
Gå och säg till direktören att vi ska söka igenom ett rum.
Han sa att Jimmy Fields i 23:an är hennes bästa vän.
Han har inte sett nån av dem på över en vecka.
Han är inte så ordentlig, va?
Jävla as!
- Mår du bra, Max? - Ja.
För ett ögonblick kunde jag inte andas.
Jag kunde inte stanna där inne.
- Vill du ha en cigarett? - Ja.
Hur länge träffade du henne?
I ett halvår. Varje chans jag fick.
Här?
Ja, här.
Herrejesus. Han har film på dig och allt, va?
Minns du Kenny Kamins?
- Kan jag hjälpa herrarna? - Har du sett Kenny Kamins?
- Ingen jag känner. - Inte det? -Tror ni på det?
Vad vill ni? Har ni en fullmakt?
Du låter som en newyorkare. Jag är från Jersey.
Vad gör du, Kenny?
Jenny och jag hade en liten fest. Gå och gör nytta. Pudra näsan.
Du är sjuk, Kenny. Det är sjukt! Du får inte. Hon är ett barn.
Det var du förut. Se vilken kvinna du blev.
- Nej, Kenny. - Är du galen?
Snyggt. Ett bra slag.
Kom här.
Gör du om det där så knäcker jag din lilla nacke. Okej?
Hej, Kenny.
- Har du en fullmakt, Hoover? - Jag har den här.
Minns du den, Kenny?
Kenny, Kenny, vad gör du?
- Ta ut henne härifrån. - Du bröt mina fingrar!
- Ska vi ha en liten fest? - Jag tar inte sånt där.
- Du vill inte se det här. - Jo, det vill jag.
- Ring polisen! - Jag är polis, Kenny.
Fiffigt sätt att skipa rättvisa.
En väsentlig del av jobbet.
Du var mer effektiv än jag var.
Vem är du?
Det får du inte veta genom att döda mig.
Varför föll du för henne, Max?
Vad sa Katherine? Du berättade väl för henne?
- Han med kameran är fikus, va? - Ja.
- Han utpressar dig väl inte? - Kanske. Han är skraj.
- Vi kanske ska besöka honom. - Jag trodde vi hade slutat med sånt.
Har ni hört talas om general Thomas Timms?
Han är en av atombombens uppfinnare.
Och ordförande i Atomenergikommissionen.
Jag har sju minuter film med honom och Allison.
- Du har problem. - Vi pratar med fikusen.
Okej, vi drar igenom det igen.
- Vad sa hon? - Hon skulle ut och åka med Timms.
Dit där de testar de där sakerna.
Och hon var inte rädd?
Nej, hon var aldrig rädd. Utom för att vara ensam.
Kom, Jimmy, sätt dig.
Varför gjorde du filmerna, Jimmy?
Varför pysslade du med det?
Vad var det? Utpressning?
Jag funderade på det.
- Rusta sig... - Varför gjorde du dem?
- Det var snyggt. - Vad är det för fel på Max?
Varför gjorde du dem, Jimmy?
Det gjorde att jag kände mig delaktig.
Att se killarna bli lidelsefulla.
Du gjorde filmer med mig, va?
Ja, det gjorde jag.
- Var är de filmerna? - Ja, det är väl frågan?
När jag kom hem var lägenheten ett enda kaos.
De hade tagit alla, utom den du fick. Den var kvar på labbet.
Jimmy, inget av det bevisar att Timms dödade henne.
Timms kände till filmen. Han var den sista som såg henne i livet.
De dödade henne där uppe.
Hon dog inte i öknen. Hon dog här, precis utanför LA.
Allison kände inte till filmerna, så Timms kan inte ha känt till dem.
Varför dödade han henne för en film som han inte ens visste fanns?
Du var den sista som såg henne i livet. Du kanske dödade henne.
Nej, för jag älskade henne och hon var min bästa vän.
Hon nästan dog när du stack. Hon älskade dig. Du utnyttjade henne.
Hur känns det? Du sitter där som om du värnar om de oskyldiga.
Men du bara klår upp de svaga och nonchalerar eller krossar alla-
- som står i vägen för din moral och din syn på rättvisa och makt.
Om nån orsakade Allisons död...
- ...så var det du. - Jävla as!
- Kom, Eddie! - Han kommer att döda mig!
Max! Kom! Max, lägg av!
Ta ut honom! Ta bara ut honom härifrån!
Kom, Fields. Sätt fart!
Max, alla har sina svaga stunder. Du måste berätta det för Kathy.
Tyst, för helvete! Är det det din psykiater har sagt?
Jag ska säga hur det går till.
Man möter nån. De är kanske lite ur balans.
Men de är ärliga och därför gillar man dem. Och man hamnar i säng.
Det är svagt. Lyssna på mig nu. Ingen blir sårad.
Man kör hem och ser sin fru och man har dåligt samvete.
Man vill lätta sitt hjärta.
Så man berättar det för henne. Och nu är hon sårad.
Det är också svagt, Ellery. Men det är också jävligt grymt.
Du ska få ett gott råd som inte kostar dig 25 dollar i timmen.
Man bär sitt eget vatten, Ellery.
Förstår du? Man bär sitt eget vatten.
- Jag försökte bara hjälpa till. - Nej, glöm det. Det är lugnt.
- Vi är fortfarande partners, va? - Ja. Partners.
Tack. Gå och hjälp dem, är du snäll.
- Är du okej, Max? - Ja.
Kom här.
Hur kan nån bo på stranden?
Vågor som brusar och plaskar jämt. Det hade gjort mig galen.
- Jag vill höra trafik när jag sover. - Det är väldigt fridfullt.
Det tycker de flesta. Snutar är väl annorlunda.
Utmana inte ödet, Fields. Vi är bara här på grund av Max.
Om jag fick bestämma hade jag slängt ut dig ur en bil i farten.
För att se om du hade studsat runt lite.
Hur går det med chilin?
Den är klar. Som min tant Mabel brukade säga: uppläggningen är allt.
- Du och Coolidge borde öppna fik. - Utseendet hänger ihop med smaken.
Stanna i skydd!
Det slutade.
Herregud. Herregud...
Var är Fields?!
Jag hämtar honom.
Fields?
Jävlar!
Så där ja.
- Såg du om de tog Fields? - Jag såg inte ett skit, Max.
De sköt sönder hela kåken. De måste ha haft en tung kulspruta.
Fikusen försvann.
Kommisarien? De vill att ni kommer ner till stranden.
- Herrejesus. - Hur dödade de honom?
Pipan i munnen, hjärnan utblåst.
- Avrättning? - Efter frågor.
Blånader, rivsår, ekkymoser på halsen.
Kom, jag vill visa er nåt.
Vi tog de här röntgenbilderna på Allison Pond. Se vad som hände.
De här foten har en häl. Inte den. Varför är det helt suddigt?
Gammastrålar gör negativ suddiga. Glaset i hennes fot är radioaktivt.
- Ja, sir? - LAPD. Jag söker general Timms.
Ge mig det där.
- 5-1 på att vi inte kommer in. - Det är armén. Vi går bakvägen.
5-1? Jag tar de oddsen.
- Här är mina fem. - Du håller pengarna.
Se till att han vet det.
Tyvärr, sir. Inga civila släpps in. Inga undantag.
- Pratade ni med general Timms? - Han är inte här.
- Sa ni att det var en polissak? - Ja, sir. Inga civila, inga undantag.
- Du förlorade, Coolidge. - Du kunde ha pressat honom, Max.
Du är skyldig mig en dollar.
Vänta, vänta! Amatörfasoner. Du har sett för många filmer, Relyea.
- Det är varmt. - Jag fixar det.
- Jag får prova. - Okej.
När jag var barn trodde jag att alla i Hollywood hade en häst.
För jag såg bara cowboyfilmer. Ni kommer ihåg de filmerna, va?
Cowboyerna galopperade in i stan och klev av hästen och dammet yrde.
De slog tömmarna runt räcket en, två, tre gånger.
Men Gene Autry? Han kom in i stan, hoppade av hästen-
- and la tömmarna runt räcket bara en gång.
Sen gick han in till sheriffen.
Gissa om jag oroade mig för att hästen skulle smita. Det är sant.
Vad fan är det där?
Mysko ställe.
Jisses, vilket stort hål.
- Sprängde de fanskapet här? - Så blir det efter marksprängning.
- Vad hände med all jord? - Det förångades med allt annat.
Vi får sällskap.
- Dags att sticka, va? - Ja.
Gasen i botten.
Upp med händerna eller bli skjutna!
De är rena, sir.
Ni bryter mot federal lag. Jag kan låta skjuta er alla.
Har ni nån slags legimation?
Varsågod.
Ta ner era händer, mina herrar.
Kommissarie Hoover. Los Angeles-polisen?
Vi utreder ett mord, sir.
Kommissarien är långt från ert rättskipningsområdet.
Ni vet straffen för intrång på federala skyddsområden.
Och förstörelse av statlig egendom.
- Vi går dit spåren leder oss. - Inte om de leder er hit.
Här gäller militärlag och jag upprätthåller den.
Kapten. Följ herrarna till basen och lås in dem.
- Ja, sir. - Överste?
Ja, sir?
Vid den yttre gränsen, sir. Men de hade brutit sig in...
Jag tror inte det är så klokt, sir. Jag tror inte det är så klokt...
Ja, sir. Ja, sir.
Sätt honom i jeepen. Resten till basen.
Sergeant!
Ser jag bilen i ett skyddsområde igen bränner jag upp den och alla i den.
Kommissarien?
Vänta här.
Hoover, Truman... Är det där generalen?
Alla bomberna.
- Vad är det där? - Fartyg.
Jag är general Timms. Vad kan jag hjälpa Los Angeles-polisen med i dag?
- Jag vill prata om Allison Pond. - Ja, överste Fitzgerald sa det.
Sa han också i vilket tillstånd miss Pond hittades?
Ja, det gjorde han.
Ursäkta att jag inte reser mig, men jag råkade ut för en ridolycka.
Jag klämde en ischiasnerv.
- Har ni nånsin haft ryggbesvär? - Jag blev skjuten i ryggen en gång.
Jag skippar formaliteterna.
Ni vet att miss Pond och jag hade en viss relation.
Och ni vet att hon hade liknande relationer med andra män.
Jag tror miss Pond var med er från i fredags och över helgen.
Det stämmer nog. Vi flög till Tahoe i lördags.
Senator Bolton har ett hus där som han lånar oss över helger.
Så ni var i Tahoe, inte här?
Fredag kväll här, Tahoe i lördags, i söndags flög jag till Washington.
- Hon var inte ute i provområdet? - Det är skyddsområde. Det vet ni.
Hon flög till Los Angeles i lördags.
Och jag flög vidare för ett möte med försvarsministern.
Tänker ni mycket på nationens säkerhet?
Jag har all säkerhet som jag kan hantera just nu i LA, general.
Vet ni mycket om atomenergi, vad det betyder?
Det fick slut på kriget.
- En atom är mest tomrum. - Jag har aldrig tänkt på det.
Nästan helt tom med bara små materiafragment.
Allt i universum består av atomer, så allt vi ser och tar på-
- till och med golvet under oss, består nästan bara av tomrum.
Vi faller inte igenom det bara för att de små partiklarna virvlar runt-
-så fort att det känns solitt.
Golvet snurrar faktiskt under oss. Känner kommissarien det?
Då är vi bara tomrum själva.
Exakt, exakt. Och de små materiapartiklarna-
- som är så små att ingen nånsin har sett dem-
- innehåller nog med energi för att spränga det här huset-
- en hel stad, alla människor på jorden.
Det är ofattbart.
Jag tänker inte mycket på sånt. Jag ser nog för mycket.
Vad ser ni?
Människor som dör i förtid.
Det är så världen fungerar.
Vissa dör så andra får leva. Det är civilisationens hörnsten.
Krig, religion, demokrati... Hundra dör så att tusen får leva.
Jag tar ett dödsfall i taget. Just nu har jag Allison Pond.
Vi är inte så olika, ni och jag, kommissarien.
Ni förstår, vissa män -en läkare, ett statsöverhuvud, en polis-
-ger till samhället som få andra.
I gengäld visas de viss hänsyn.
Vi lär inte ut det här i skolorna, vi erkänner det inte.
Men de som axlar ledarskapets bördor förstår att de har dessa friheter.
- Ni har axlat ledarskapets bördor. - Hur då, menar ni?
Ni skyddar samhället, vanliga medborgare.
För att göra det måste ni ibland bryta mot lagen.
Ni kan överträda författningen, individens rätt mot myndigheter.
Det kan vara känt att ni gör det.
Ändå händer inget, för alla vet att det ingår i ledarskapets bördor.
Och ni accepterar det. Ni accepterar era synder.
General, Allison Pond var ute i ert provområde.
Vi hittade... det här i hennes fot.
Jag vill se er kalender för förra månaden: var ni var, vilka ni mötte.
Självklart ska ni få det. Överste Fitzgerald ger er allt ni behöer.
Tack, sir. Fint hus.
Jag har pratat med Los Angeles.
Vi har filmen inom ett dygn.
Vad hade Timms att säga?
Han sa att civilisationens hörnsten var människooffer.
- Kommissarie Hoover, sir. - Maxwell.
Maxwell Hoover, hälsa på specialagent Jeffrey McCafferty-
-från det gamla FBI.
Kommissarien.
Specialagent McCafferty verkar vara intresserad av ett av våra fall.
Allison Pond.
- Hon hette det, va? Allison Pond? - Ja, sir.
Bill, jag får fråga... Vad angår det FBI?
Om jag får, polismästaren. - Vår roll är rent informativ.
Vi vet att en man av stor vikt för nationens säkerhet-
- figurerar i en utredning som rör en ung flickas död.
Då det kan skada honom både privat och i yrket-
- kände vår chef att det var lämpligt, utan att hindra er rättskipning-
-att jag berättar vad vi vet.
Och vad vet ni?
Jag kan ge FBI-chefens garanti för-
- att general Timms inte hade nåt med Allison Ponds död att göra.
- Hur skulle FBI-chefen veta det? - Jag får tyvärr inte diskutera det.
- Var det allt? - Var det allt?
Om jag ringer er chef i Washington så står han för dravlet ni kommer med?
FBI-chefen bad mig hälsa att han uppskattar ert samarbete i frågan.
Han kände att ni förstod situationens känsliga natur då ni också är gift.
Ni har inte våra resurser.
Och vi delar dem gärna med er.
Om ni stöter på några bevis-
-så vill FBI-chefen se dem själv.
FBI-chefen skulle bli mycket tacksam.
Maxwell...
Har du nån som helst aning om hur intensivt jag hatar-
- att de fjantiga snobbsnutarna är i min stad?
Och än mindre sitter på en stol i mitt kontor?
Ja, sir, det har jag. Ja, sir.
- Har du nåt konkret om Timms? - Han ljuger om Allison Pond.
- Kan du bevisa det? - Nej, men snart.
Vi hade en källa.
Han sköts på stranden med en tung kulspruta. En militär koppling.
Jag vet tre killar nära Lankershim Boulevard i North Hollywood-
- som har samma vapen inne på sina kontor. Vakna!
När vi bildade gruppen svarade vi bara inför dig. Det var avtalet.
Fyra man, ingen politik, inga tjänster. Vi svarade inte inför nån.
Gruppen bildades för att göra två saker:
Att undanröja gangstrar och bovar, inte hota Atomenergikommissionen.
Om de dödar människor då, Bill?
Ibland pratar ni med folk. Och ingen ser dem igen.
De blir historia. Det är ingen som granskar det.
- Allison Pond gjorde aldrig nån illa. - Hon måste ha gjort nåt.
För annars hade vi inte pratat om henne så här.
Jag kommer!
Mrs Hoover? FBI. Vi har ett beslut om att göra husrannsakan här.
Ett beslut?
Letar ni efter en film? Vad då för film?
- Mike, kolla bokhyllan. - Vad då för slags film?
Esther, var är Max?
- Skär upp den! - Nej!
Hitta honom!
- Är du skadad? - Nej.
Vad hände?
FBI kom och gjorde husrannsakan och letade efter en film.
Vad händer?
Max, vad är det som händer?
Mannen i filmen heter Thomas Timms.
Han är ordförande för Atomenergikommissionen.
Och tjejen är död.
- Är det allt? - Det är allt.
Max!
Vet ni varför de är poliser?
De kunde inte bli federala agenter.
Avlyssningar, beslut, stämningar.
Följ reglerna så lyckas man. J. Edgar lärde mig det.
Jag fixade LAPD-idioten med en husrannsakan i hans hus.
- Tänk om Hoover kommer hit. - Jag griper honom för olaga intrång.
Titta. Det där är federal mark.
Det här är inte det. Det här är LA, min stad.
Här ute gör du intrång.
Här kan jag gripa dig, bränna ditt hus, knulla din fru, döda din hund.
Och det enda som skyddar dig är om jag inte hittar dig.
Och jag har redan hittat dig.
Hur länge?
Ett halvår.
Lite mindre.
Visste alla det?
Nej. Nej, ingen visste det.
Det tog slut...
Din gris!
Hoover. Hoover?
- Fitzgerald. - Ni har nåt som är vårt.
Jag vill träffa Timms.
Vi behöver inte dra in generalen. Vi byter rakt av -ert mot vårt.
Det ni fick i dag var en kopia. Vi gör det som är nödvändigt.
Utan Timms, inget byte.
Okej. Kl. 10 i morgon på militärflygfältet väster om stan.
Ni tar med allt, vi tar med allt. Original och alla kopior.
Det är här ni gör er av med folk.
Visst är det?
Det är slut, va?
Det är inte så, Allison. Det är inte bara slut.
Grejen är att man tror att man kan få både och.
Att man kan få båda att funka.
Men det kan jag inte.
Jag har andra problem, Max.
Jag ville aldrig ha både och.
Jag trodde att du sov.
Vad tänker du på?
Jag vet vad du tänker.
Jag vet bara inte hur du tänker på det.
Det är inte bra.
Vill du att jag flyttar ett tag?
Minst.
Vi har ett stort problem. Hoover. Inte du, den andre Hoover.
Han ringde chefen från Washington kl. 5 i morse. Chefen jagar dig.
Människorov, misshandel, mordförsök.
Om jag försökt döda McCafferty så hade han varit död.
- Det är allvar. Chefen är skitarg. - Låt honom vara skitarg.
Max, han vill prata med dig. Max!
- Vad fan gör du? - Jag säger inte att du vägrade.
Hall har rätt om psykiatern. Han gör dig till en pianolärare.
Hon. Det är en kvinna, Max.
Vart ska vi, Max? Max? Vart ska vi?
Det här ska bli allvar nu, va?
Ja. Ja, det ska det.
Coolidge, du följer inte med. Det är personligt.
Jag följer med.
- Nej, det här är nåt jag måste göra. - Vi är partners. Jag följer med.
- Just det. - Okej, vi är partners.
Vi väntade oss bara en gäst.
- Han följer mig överallt. - Vi är partners.
Som ni vill. - Sergeant, visitera efter vapen.
- Jag bär inte vapen. - Lyft på armarna.
Mycket imponerande. -Följ dem till överste Fitzgeralds kontor.
- Vad är det där? - Ett skyddsområde, sir.
- Skyddat? - Ja, sir.
- Får jag se det? - Det är skyddat. Det går inte.
Vet du, Coolidge...
Ta den.
- Göm bilen. Vi ses sen. - Var rädd om dig, Max.
- Är den låst? - Låst.
Vänta här, jag går runt.
Kommissarie Hoover.
Vad är det?
Cancer.
Jag har det i blodet, i skelettet.
Och nu, säger de, i hjärnan också.
Ni har aldrig sett nån med obotlig cancer, va?
Jag såg ett helt rum fullt med obotlig cancer på vägen in.
De hundra som dör så att de tusen får leva.
Vad var de? Experiment?
Tänk på dem som soldater.
De såg inte ut som soldater.
Därför dödade ni Allison.
Herregud, kommissarien. Varför skulle jag döda Allison?
Hon skänkte mig njutning som jag inte kunde drömma fanns.
Det är det enda jag tänker på nu.
Jag är säker på att ni förstår det.
Det var ett misstag.
Vad var ett misstag?
Hennes död.
En felbedömning.
En överdriven reaktion på ett upplevt hot mot nationens säkerhet.
Hon såg canceravdelningen. Hon tog bilder.
Ni är mycket mer intelligent än ni verkar vara, kommissarien.
Säkert en stor fördel i ert gebit.
I mitt gebit kämpade alla alltid för att verka smartare än de var.
- Vad är det? - En film. Med er och Allison.
Visst var hon spektakulär?
Släpp vapnet, kommissarien!
- Vad är det nu, överste? - De tog sig in för att skada er.
Nej, de kom med en film till mig.
De tog sig in i en topphemlig forskningsavdelning.
- Vi har ett prov om en timme. - Jag vet. De är inte våra fiender.
Se till att de förs hem till Los Angeles.
Med all respekt, säkerheten vid...
Överste.
Ta hem dem nu.
- Okej. - Sir.
Kapten och jag har ett ärende i Los Angeles. Vi flyger med er.
Det är ert plan.
- Då startar vi. - Okej.
- Varför ingen dörr? Det bullrar. - Planet är riggat för hopp.
De ska kasta ut oss ur planet som de gjorde med Allison Pond.
Ni gav oss fel film, kommissarien.
Jag är inte intresserad av polisens utbildningsfilm om gonorré.
Allt ni hade mot allt vi hade. Det var avtalet.
Det är bara ett problem. Ni skickade filmen hem till mig.
Inga kopior skickades till pressen eller Los Angeles-polisen.
Problemet är att ni skickade filmen till mitt hus och till min fru.
Och hon såg den. Jag struntar i vem som ser den nu.
Förstår ni?
Jag har inget att förlora.
- Vet Timms om det här? - Generalen är inte längre relevant.
- Vem beslutade att kasta ut henne? - Det hade generalen inte fått veta.
- Han hade inte fattat det beslutet. - Självklart inte.
- Kan det ha varit ni? - Just det.
Om han inte kunde ingripa för att rädda henne så kan han inte rädda er.
Ingen kan ingripa nu.
De kastade ut Allison ur planet.
- De kastade ut henne, Max. - Just det.
Ni kastade ut flickan ur planet!
Ni är patetisk, Hoover. Jag gjorde mitt jobb.
Hon dog för att hon var i vägen.
Hon dog för ingenting, ditt jävla as!
Håll i dig, Max.
Vad fan händer här inne?
Han är skjuten, Max.
- Är han död? - Kom igen, vakna nu!
Han lever. -Du flyger planet! Annars skjuter jag dig här och nu!
Vi måste landa nu. Annars dör han.
Kom igen. Du måste flyga planet.
Håll dig vaken. Kom igen!
Jisses!
Vi klarade oss, Max!
- Är du okej? - Ja, jag är okej. Är du okej?
- Jag fryser, Max. - Herregud, Ellery. Hur kan du frysa?
Vi är mitt ute i en jäkla öken!
- Max, jag måste sätta mig. - Visst, sätt dig.
Du, Max?
- Vad har hänt? - Jag tror att jag är skjuten.
Jag är skjuten.
Min psykiater kommer inte att gilla det här, Max.
Jag fryser.
Vet du, medan allt det där hände på planet, Max-
- så mådde jag bra igen. Det var som det var förut.
- Prata inte, spara på krafterna. - Varför?
Jag gillar att prata, Max. Och du känner mig.
Man måste få ut det, va?
Max, säg sanningen till mig.
Är det nåt fel på mig?
Åh, Ellery. Lyssna nu på mig. Det är inget fel på dig.
- Menar du det? - Ja.
- Du hade inte ljugit för mig? - Nej.
Vi är partners, okej?
- Partners. - Ja. Just det.
- Vi är partners, Max... - Nej, Ellery. Håll dig vaken.
Nej, nej. Kom igen. Håll dig vaken.
Håll dig vaken!
Ellery, kom tillbaka!
- Jag hörde att de la ner gruppen. - Jag la ner gruppen.
Det finns ingen grupp utan Ellery.
Vad ska du göra?
Jag vet inte. Jag vet ärligt talat inte.
Funderade du nånsin på att lämna mig för henne, Max?
Nej, Kate. Nej.
Varför slutade du träffa henne?
Kate, jag älskar dig. Jag har alltid älskat dig.
När jag insåg vilket misstag jag hade gjort-
-ville jag inte ha det mellan oss.
Men... det finns där.
Det kommer nog alltid att finnas där.
Det blir aldrig som det var, Max.
Nu åker vi, Eddie.
Du krossade mitt hjärta, Max.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service
Ansvarig utgivare: Anders Melin